Milloin sitä lakkaa näkemästä toisensa?
Eikö pitäisi saada jokin varoitus?
Eikö jonkun pitäisi sanoa: "Varo nyt. Huomioi."
Itse ajattelee, että kaikki on hyvin. Meillä menee hyvin.
Kunnes kääntyy, ja välimatka on...
Meillä on sinulle pieni keikka.
Kyllä olen.
PIKAMYYJÄT
- Pikamyyjät. - Anteeksi. Minun syyni. Liikenne.
Liikenne jumissa kolme päivää.
Se on minun.
- Hei, Bea. - Hei, isi.
Myöhässä, mutta jännää.
Laukkuja on vielä lisää.
- Kaikki hyvin? - Minä haluan sen.
- Anna sen pallon olla. Lopeta. - Minä haluan...
- Kuka tuo on? - Yksi konttorin siivoojista.
- Niinkö? - Siivoja se on.
Tiedäthän Erikan. Tosi hyvännäköinen.
Hyvännäköinen. Miksi sinulla on siivoojan kuva -
tietokoneellasi?
Kunhan kokeilin kameraa.
Minä vain kysyin: "Voisinko ottaa... Hyvä tuli."
Älä viitsi.
Hyvähän sinun on. Sinulla on upea ruotsalaisvaimo.
Tyttöystävä. Puoliksi ruotsalainen.
Et voi sanoa tyttöystäväksi 10 vuoden jälkeen.
Oletko kunnossa?
Mutta pitääkö se paikkansa? Olet ollut siellä.
Tappavatko ne Ruotsissa kaikki rumat?
Vai antavat vain peniksen?
Jotkut miehet saattavat olla tosi rumiluksia,
mutta en ole ikinä nähnyt rumaa ruotsitarta.
Jessus, katso Liviä.
Kiva paikka.
Kannattava sijoitus. Kiva, että tulit.
MURTO JA VARKAUS
HÄLYTYS POIS
Se on meille. Menoksi.
- Olemmeko me hulluja? - Emme.
- Mistä syystä? - King's Cross.
Sandyn mielestä on hullua muuttaa tänne.
Tämä on... Tämä alue. Eikö toimisto olekin hieno?
Ja projekti oli mahtava. Oli hieno ilta. En tiedä.
Kaikki on hienoa.
Kiitos, että jaksoit tulla avajaisiin.
Tiedän, ettet oikeastaan... Mutta siitä on apua.
Mitäpä tuosta.
- Oliko se iso vaiva? - Mikä?
- Se on Bea. - Ei, vaan kettu.
- Hän se on. Liian väsynyt. - Valtaavat koko Lontoon.
Vihaan tuota ääntä.
Kello on jo paljon. Miksei tyttö jo nuku?
Ehkä ei pitäisi mennä... En tiedä, auttaako se.
Et niin.
- Käydään jonkun juttusilla. - Niitä on ollut jo monta.
Olen pahoillani.
Anteeksi. Se, mitä teette, koko se Lontoon projekti,
toimisto ja kaikki. Hieno homma.
- Minusta siitä voi aidosti tulla jotain... - Roskaa.
- Aidosti... - Kamala.
...jotain roskaa. - Sontaa.
Tulen kohta.
Alas. Seis. Ja yksi, kaksi...
Ylös. Alas. Yksi, kaksi, kolme.
Bea-kulta. Kello on 3.30 yöllä. Tämän on loputtava.
Haloo? Niin.
En. Tai siis, olen liikekumppani, joten...
Olen kyllä. Mitä?
Konstaapeli, tämä on minun toimistoni, joten...
Hyvä on. Mene sitten.
- Liikekumppanini on jo siellä. - Selvä.
Kaikki oli sillä läppärillä. Koko elämä sillä läppärillä.
- Olen pahoillani. - Will? Will?
Kaikki tietokoneet. Minun läppärini. Käteiskassa.
- Miten ne pääsivät sisään? - Katon kautta.
- Entä hälytys? - Kytkivät pois päältä.
Mistä he tiesivät koodit?
- En ollut täällä. En tiedä. - Jessus sentään.
- Onko teillä siivoojia? - He eivät tehneet sitä.
- Koko paikka on lasin peitossa. - Ei siivoojat. Tiedän, että...
Tunnen siivoojat.
Miten meillä voi olla murto ekana päivänä?
Elleivät siivoojat ole akrobaatteja.
- Kuka siellä? - Zoran ja Miro.
Terve.
- Hei. - Hei.
Mitä paras veljenpoika tietää?
Katso minun käsiäni. Katso hänen.
Hänen isällään oli isot aivot. Minulla isot kädet.
Isäsi kädet olivat kuin tytön. Tytöt tykkäsivät hänestä.
Sama juttu sinulla.
Minun poikani on köntys.
Tämä on sinulle.
Tyhjennä se. Osaathan tehdä sen?
Poistaa kaiken?
Sinne tulee uudet koneet,
ja sitten voit käydä siellä taas, senkin pikku apina.
Hei, äiti.
Millaista koulussa oli?
Menetteli.
- Paljon läksyjä? - Ei oikeastaan.
Ei oikeastaan?
Mirsade.
Et ole ollut koulussa viikkokausiin. Tuli taas kirje.
Se on erehdys.
Ei siellä tiedetä useinkaan, kuka on paikalla ja kuka ei.
Meidän on käytävä taas sosiaalivirkailijoiden luona.
Me selvisimme. Ymmärrätkö?
- Siihen liittyy velvollisuuksia. - En pyytänyt selvitä.
Mieti isääsi.
Jos voisimme antaa hänelle päivän, yhden tunnin. Mieti!
Sinulla on elämä, mutta tuhlaat sen.
En edes muista häntä. En muista häntä.
Minne sinä menet? Minne menet joka päivä?
- Käyn töissä. Tienaan rahaa. - Sinun on käytävä koulua.
Lupasimme sen poliisille ja oikeudessa.
- Joudut muuten vankilaan. - Täytän kohta 16.
Mirsade, olet nokkela poika.
Olet nokkela, sinulla on aivot.
Pakko mennä. Muuten myöhästyn.
Jos joku... Jos joku suvusta...
Jos joku meikäläinen johtaa sinut...
Jos joku heistä tekee sen, tapan heidät!
Silmää räpäyttämättä!
En ole saanut kunnon diagnoosia,
mutta olen tiennyt, että Bea on erikoinen.
Jes!
Bea on briljantti
Hän on yli-iloinen, ylisurullinen, ylijännittynyt, ylipirteä,
ylivaativa. Moninkertaisesti ylivaativa.
Bea on kaunotar
Jo kymmenkuisena -
äänet häiritsivät häntä.
Hän nukkui vain tietty huopa vieressään,
tai söi vain tietyllä lusikalla.
Viime aikoina se on pahentunut, eikä hän pysty nukkumaan ollenkaan.
Hän ei jaksa koulussa.
Olemme kaikki ihan voimattomia.
AUTISMISPEKTRI - NUKKUMINEN
En voi. Minä myöhästyn. Minä myöhästyn!
Pakko mennä. Pakko mennä.
Wei Ping, varmista, etteivät he siirrä tästä mitään.
Minun on pakko mennä.
...söi tietynväristä ruokaa. - Anteeksi.
Anteeksi.
- Olen Rosemary McCloud. - Hei. Minä olen Will.
- Missä Bea on? - Ei, Bea...
Kuvio on se, että ennen kuin alan -
miettiä mitään diagnoosia, haluan tavata vanhemmat yksin.
Aivan. Hienoa.
Lopettelen juuri Livin kanssa.
Olisi kiva kuunnella niitä dokumentteja.
- Olen tainnut kuulla niitä. - Ne olivat World Servicelle.
Liv sanoi vetäytyneensä osittain, kunnes Bea...
- Ei pidä paikkaansa. - Käytännössä.
Will.
Joko Bean jumppa,
Bean taideterapia, Bean musiikkiterapia...
Sanon vain, että se on uhraus.
Liv sai palkintoja työstään. Sanoiko hän sen?
Se on suuri uhraus.
- Minä vain selitän Rosemarylle... - Tyttö valvoo yöt.
...että viime kuukausina Bean tila on pahentunut.
Niin.
Hän ei nuku, ja se käy voimille.
Onko kumpikaan teistä, tarkoitan terapiaa...
Onko kumpikaan teistä harkinnut... Miettinyt, että olisitte...
- Kävin eräällä. - Koska?
Vähän aikaa, koska masennun. Joskus minua masentaa.
Isä kuoli, äiti kuoli, sisko kuoli ja...
Meillä ei taideta elää vanhaksi.
- Ja mummi on 93. - Ja mummi on 93.
Joinakin päivinä kuppi on tyhjä ja joskus 93-prosenttisen täysi.
Kasvoitko sinä Ruotsissa vai...
- Isäni oli amerikkalainen. - Aivan.
Kävin siellä yliopiston.
Chicagossa. Koukussa kylmään.
En.
Oletko huolissasi Beasta?
Toki, mutta Liv on...
Liv huolehtii niin paljon, että minulle ei jää tilaa...
Niin, 13-vuotias tyttö, joka kerää paristoja,
ei nuku, ei anna meidän nukkua, ei syö mitään,
tekee päivät pitkät somersaulteja.
No, totta kai olen huolissani. Tietenkin olen huolissani.
Liv sanoo, että olet uppoutunut töihisi.
- "Uppoutunut". Uppoutunut? - Niin voi sanoa.
Kivaa, että ahkerasta työnteosta tulee "uppoutunut".
Jotain itsekästä. Tosi kivaa.
Kun sanot, että se on kivaa, tarkoitatko, että se ei ole?
Peräännytään yksi askel. Me rakastamme Beaa.
Ei ole kyse mistään rakastamiskilpailusta.
Jos se olisi kilpailu, antaisin mielelläni Livin voittaa.
Sinä voitat.
Ja käännös.
Tässä lukee, että isäsi kuoli, samoin miehesi ja siskosi.
Sarajevossako se tapahtui?
Punainen risti auttoi Miron ja minut pois.
Mieheni jäi sinne ja hänet...
Hän jäi sinne, ja hänet murhattiin.
Oletteko serbejä?
Mieheni oli serbi. Minä olen muslimi.
Sitä on vaikea selittää.
Olemme bosnialaisia. Olemme kaikki bosnialaisia. Vaikea selittää.
Onko teillä sukua Britanniassa?
Mieheni sukua. Veli, siskot ja täti.
Oli aika, jolloin se, että sai ympäri korvia...
Tätini läimäytteli minua. Itse asiassa, kerran -
hän puhkaisi minulta tärykalvon. Mutta siinä oppi olemaan. Simppeliä.
Elämä oli simppeliä.
Entä sinä, poju?
Mitä olet puuhaillut, kun et ollut koulussa?
Rötöstelemässä taas? Varastelemassa?
Tavarat eivät ole vain tavaroita. Joku omistaa ne.
Auto on Jackin auto, koska hän hankki siihen rahat.
Pradan takkisi on pikku Kevinin Prada-takki.
Ennen kuin se oli hänen, sillä näen mitä kohta sanot,
se takki kuului herra Pradalle.
- Entä ennen sitä? - Ennen mitä?
Ennen kuin se oli herra Pradan,
kuuluiko se naiselle, joka ompeli sen?
Minun äitini tekee sitä.
Tekee vaatteita toisille. Raataa toisten hyväksi.
Tai se, kun vangit tekevät lenkkareita.
Seuraavalla kerralla joudut sisälle. Saamme sinut kiinni,
ja sitten voit pähkäillä lenkkarijuttuja sellikavereiden kanssa.
Tulen ihan kohta.
Anteeksi, että myöhästyin, mutta tässä on kaikki.
- Kaikki Macit, kaikki. - Hyvä homma. Loistavaa. Kiitos.
- Kiitokset. - Kiitti.
- Sinulta putosi jotain. - Kiitos, Erika.
Tule ylös, Erika. Erikahan se oli?
- Kyllä, herra. - Sandy.
Laitoimme hälytyksen päälle. Tein sen itse. Vannon sen.
Hetkinen. En syytä sinua.
Poliisi soitti kännykkään ja kyseli kaikenlaista.
- Se on normaalia. - Sitä ja tätä.
- Olen pahoillani. - Se oli ihan kafkamaista.
"Mistä sait autosi? Miksi haet valmisruokaa?"
- Yritämme hoitaa hommat hyvin. - Teet hyvää työtä.
Teet oikein hyvää työtä.
Kuule, Erika.
Meille tulee uusi koodi murtohälyttimeen.
Saat oman koodin. Sinä valitset sen, emmekä me.
Silloin sinua ei syytetä mistään, mitä et ole tehnyt.
- Sopiiko se? - Kyllä. Kiitos.
Sinun kuvasi oli tietokoneellani.
- Mitä varas siitä tuumii? - Minun kuvani?
Otin sen, kun kokeilin kameraani. Muistathan sen?
Eli se rosvo, joka ei tunne asiayhteyttä,
kuvittelee, että olet ystävä tai tyttöystävä.
Joku tuolla seisova, joka ei kuule meitä,
mitä hän tuumisi tästä?
- Paitsi, että minulla on univormu. - Paitsi se.
Jos olisimme sen verran kaukana, ettei se näkyisi...
Ja antaisin sinulle tämän kirjan,
ja joka heppu tietää, että tämä on Kafkan kootut.
- On syntymäpäiväsi... - Tai Raamattu.
Tai Raamattu.
- Malli ei ole muuttunut. - Et voi nostaa kalaa -
kuivalle maalle. Miksei se liiku?
Tiedän sen. Koska meidän on suunniteltava...
- Kala ei pärjää kuivalla maalla. - Ei yhtä viestiä. Viisikymmentä.
- Aivan, mutta se varastettiin. - Miksei se liiku?
- Se on kuollut. - Ei kala pärjää kuivalla maalla.
- Laita se pois. - Kulta, kuuntele äitiä.
- Et voi ottaa kalaa pois vedestä. - Älä laita sitä sinne.
Ei kalaa voi ottaa pois vedestä! Se tarvitsee vettä.
- Sandy? En pääse toimistolle. - Se tarvitsee vettä.
Jos voit mennä puolestani...
- Koska minua tarvitaan täällä. - Juuri niin. Kalaa ei voi ottaa pois.
- Jos voisit tehdä sen. - Sehän on kuollut.
- Voitko? Loistavaa. - Haudataan se.
Tehdään näin. Laitetaan se pieneen laatikkoon.
- Älä itke, kultapieni. - Kalaa ei voi ottaa vedestä.
Älä itke. Laitetaan se laatikkoon.
Minun on valittava uusi koodi.
2178. Se on syntymäpäiväni.
Älä kerro kellekään, Lulu. Luulevat nuoremmaksi.
Mitä sinä nyt teet?
Menoksi! Jätä se! Jätä se!
Ovet kiinni!
Jessus sentään!
Jumalauta!
Tämä on nerokasta. Aiotteko tehdä kaiken tämän?
Laittaa siis kanavan tuohon keskelle?
Kyllä.
Nerokasta.
Bruno Feller rikostutkinnasta. Oletko Sandy vai Will?
- Olen Will. - Terve.
Tiedätkö mitä?
Synnyin tuossa noin. Noilla nurkilla.
- Olisin hukkunut. - Niinpä.
Pidän siitä. Oikein kiva.
Sandy Hoffman. Liikekumppani.
- Hei. - Etsivä Bruno Feller tutkinnasta.
- Hei, Bruno. - Sanoin tässä juuri,
- että mahtava pytinki. Aivan nerokas. - Kiitos.
Sinäkö törmäsit niihin konniin?
En oikeastaan törmännyt, vaikka he naarmuttivat autoani.
En ehtinyt mukaan ekaan murtoon.
- Toinen tuli vähän yllättäen. - Tajuan kyllä.
Tajuan ihan täysin. Teitä ottaa päähän.
Minua ottaisi. Vaivalla rakennettu -
mahtava pytinki ikävälle alueelle.
Kuka sellaista haluaa?
Ei juuri nauratakaan. Taloudellisesti tämä on katastrofi.
Vakuutusmaksut nousevat taivaisiin.
Tiedätkö, missä sinulla mättää?
- Missäkö minulla mättää? - Mikä on King's Cross?
Te olette tässä. British Library on tuolla.
Tuossa Eurostar. Ja keskellä, pum. Siinä on huumekylä,
jossa somalit maleksivat viidakkoveitset mukanaan.
Alue on käymistilassa.
Ne rosvot jättivät disketin.
Tiesitkö sen? Siinä olivat minun kuvani.
- Mitä tarkoitat? Minne? - Ei, vaan he palauttivat sen.
Enemmän. He siirsivät henkilökohtaiset kuvat läppäriltäni,
jonka veivät ekalla kerralla, ja palauttivat ne.
- Saammeko nähdä? - Kyllä.
Hienoa.
- Hellämielisiä rosvoja. - En menisi niin pitkälle.
En tarkoita, että heille pitäisi olla hellämielinen.
Lhan kuin tyttöystäväni. Entinen.
"Ne ovat rikollisia. Oikeita pahiksia."
Saanko kokeilla?
Macit ne vasta ovat jotain. Vai mitä?
Mitä vastaat tyttöystävällesi?
Olen vanha jeppe. Olen partioinut kaduilla -
naamioituneena pukumieheksi. On kyse teoriasta.
Einsteinin suhteellisuusteoriasta.
Mitä se tarkoittaa? Suhteellisuus?
Suhteellisesti ottaen, jos minä ja Sandy tässä -
rikomme lakia, niin me saamme kunnon lakimiehen.
Ne, jotka murtautuivat tänne, menevät suoraan lusimaan.
Ilman nopan heittoa.
Aivan. Yksi laki meille, toinen heille.
- Mutta me emme ole rikkoneet lakia. - Kaikki ovat.
Meidän visiomme King's Crossista, sen julkisista osista,
alkaa lähtökohdasta, jossa kaupunkimaisema -
on rakennettu maisema.
Se on vastalause yhteiskunnan väärälle luonnon ihailulle.
Meistä ruoho ja vihreys eivät ole sama kuin luonto.
King's Cross Pohjois-Lontoossa tuo mieleen köyhyyden,
rikokset, paheet ja urbaanin rappion.
Työmme on muokata maisemaa, ei koristaa sitä kasveilla.
Se, miltä meistä tuntuu, miten käyttäydymme,
johtuu suoraan meitä ympäröivästä tilasta.
Millaiseksi teemme kotejamme ympäröivän kaupungin,
on yhtä tärkeää kuin se, millaiseksi teemme kotimme.
Käytämme kanaalia kalligrafiana, musteena,
jolla piirrämme kehityksen rajat.
- Meistä siivoojat tekivät sen. - Mitä siivoojista?
- Murtautuivat. - Eivät edes siivoa kunnolla.
Se on totta. Eivät siivoa.
Eivät tyhjennä tiskikonetta, eivätkä täytä sitä.
Tuovat tänne penskansa ja poikaystävänsä.
- Älä nyt. - Tuovat ne.
Ja suoraan sanoen se alkaa käydä hermoille.
Jään ylitöihin ja mietin,
ryöstetäänkö paikka, kun olen täällä.
He ovat siivoojia, mutta eivät puhtaita.
Selvä. Hyvä on. Kiitos.
Kiitos teestä. Kiitos teoriasta.
Hetkinen. Anteeksi, mutta mitä se tarkoittaa?
Sitä, että sinun poikaystäväsi on ollut konttorilla, Ruby.
Ja sinun, Wei Ping. Samoin myös sinun, Joe.
Mikä sääntö antaa heidän tulla mutta ei siivoojien poikaystävien?
Tai lasten? Selittäkää minulle tämä.
Miten siivoojat pääsevät katolle -
ja tulevat kepeästi katon läpi? Ja miksi,
kun heillä jo on avaimet ja koodit?
- Hyvä on. - Hei.
Olen tässä koettanut puolustaa siivoojiamme.
Minä puhuin juuri vartiointiliikkeen kanssa.
Murtautuja käytti siivoojien koodia.
Mitä me teemme, jos tosiaan näemme ryöstäjän?
Soitetaan poliisit? Tapetaan ne?
Näissä murroissa on kummallista ekologiaa.
Uudet tietokoneet, päivitetyt mallit. Ne ovat uusinta uutta.
Voisimme väittää, että he murtautuvat vaikka puolen vuoden välein.
- Hyvää bisnestä, vai mitä? - Ei viikon välein.
Niinpä.
Varastaisipa joku tämän auton.
67500 kilometriä.
Minulla on rikollisen mieli.
Haluan olla pahis.
Kun näen ellin, haluan käydä kimppuun.
En silti tee sitä.
Hyvä. Hyvä.
Mutta et ole enää moraalinen, vaan kriminaali.
Olet ylittänyt rajan.
Ellin kimppuun käyminen on moraalikysymys,
ja vain silloin, jos elli ei olekaan juonessa mukana.
Rikollinen kävisi kimppuun ilman lupaa.
- Juristin puhetta. - Aivan.
- No, mitä sitten? - Mitä "mitä sitten"?
Jos käy kimppuun, mitä sitten?
Joku käy kimppuun käyjän kimppuun.
Se on teoria.
Siitä on aikaa, kun kimppuunkäyntiä tapahtui.
Mukava rupatella silti.
Ongelma on se, että oma surkeus tulee ilmi.
Haloo, haloo.
Erika, avaa ovi.
- Hän ei näytä iloiselta. - Tunnistatko hänet?
En. En tiedä.
Osaisinpa lukea huulilta.
Hetkonen. Taidan osatakin.
"En tykkää sinusta enää."
"Tykkään Sandystä. Siinä on täydellinen mies."
"Äläkä enää ryöstele hänen toimistoaan."
Luoja.
- Terve. - Onko tulta?
- Emme tupakoi, sori. - Autossa on sytkäri.
Hyvä on.
- Onko se? - Totta kai.
- En usko. - Selvä.
Olen alasti takin alla.
Ehkä tämä lämmittää.
Herranen aika. Voi luoja.
Hyviä öitä.
- Herranen aika. - Saanko tulla sisään? On kylmä.
Hei, älä nyt! Tämä on auto, ei mikään yömaja.
Jessus sentään. Älä nyt.
Mitä pojat haluaa?
Voi hitto. Hitto.
- Vakoiletteko meitä? - Emme.
- Kuka tuo on?
Tämä on loukkaavaa.
- Se ei ollut tarkoitus. - Emme me oikeasti...
- Ette luota meihin. - Onko hän tyttöystävä?
- Ei ole tyttöystävä. - Luottamus?
Jos se pitää sanoa, sitä ei ole.
Käytä kortsua. Minulle se on luottamusta.
"Toki luotan sinuun. Käytä kortsua."
Ensin olet ystävällinen ja sitten vakoilet.
Ei. Erika, kuuntele.
Erika! Voisitko kuunnella? Ole kiltti ja kuuntele.
50 puntaa. Saat mitä tahansa.
- Mikä sinun nimesi on? - Paitsi et puhua.
- Entä jos haluan puhua? - Soita auttavaan puhelimeen.
Lhmiset.
- Me puhumme. Miksi? - En tiedä.
Eläimet eivät puhu, sillä ne eivät valehtele.
Erika!
Tämä oli hölmö ajatus.
Oikein hyvä. Sinusta oli apua.
Meidän pitää sulkea.
- Oletteko töissä täällä? - Olemme.
- Kyllä. - Huono paikka toimistolle.
Mikä se projekti on?
En oikeastaan tiedä. Paikka, jossa haluaisin asua,
- tai juosta sen läpi. - Minusta olisi kiva hyppiä.
Hyppiä rakennukselta toiselle.
- Onko se ihmeellistä? - Mutta...?
Ei mitään muttia. Onko se ihmeellistä?
- Joo. - Mutta vaarallista.
- Ei muttia. - Siinä näkee kaupungin.
Millainen se on?
Parempi.
Eikö isä halunnut lähteä meidän kanssamme?
Hän...
Hän rakasti sinua. Mutta hän oli insinööri.
Häntä tarvittiin.
Kaikki sillat oli räjäytetty, joten...
Ei se ole niin yksinkertaista.
Sarajevon tarinat eivät ole yksinkertaisia.
- Leipää ei ole. - Ei leipää, voita, jauhoja, maitoa.
- Ei eilenkään. Etkö huomannut? - Minä huomasin.
Tämä on uusi ruokavalio.
- Millaista kana on? - Hyvää.
- Hyvä. - Jäätelö on maitotuote.
Jäätelö on maitotuote.
- Niin on, kulta. Maista kanaa. - Maista ensin kanaa.
Ruokavalio on sinua varten.
Laita ne pois, Bea.
Syö vähän kanaa.
- Rosemary ehdotti tätä. - Missä se on?
- Muistatko hänet? Terapeutin. - Missä se on?
Mitä olet tehnyt jäätelölle?
Tutkimustulokset ruoan vaikutuksesta mielialaan ovat huikeita.
- Samoin aivoihin. - Rosemary.
- Minä valitsin sen! - Hänkö niin sanoi?
- Vautsi. - Epäreilua.
Joka kerta, kun sanon tässä talossa jotain,
- minulle vastataan kysymyksellä. - Minähän pidän jäätelöstä.
Sanon "hyvää huomenta", ja ihmiset kysyvät,
- miksi se on hyvä. - Mitä?
Jäätelö on loppu.
Yritän pitää tämän perheen kasassa.
- Jäätelö on loppu, äiti. - Mitkä ihmiset?
Keitä ne ihmiset ovat?
Tunnen itseni hölmöksi kirkasvalolampun takia,
mutta voin luottaa täällä vain siihen aurinkoon.
Ei, Liv. Kuule nyt. Mistä oikein puhut?
Haluan jäätelöä. Miksi olet laittanut sen pois?
- Haluan vain leipäviipaleen. - Miksi laitoit sen pois?
Voimmeko yrittää tätä? Yrittää tätä perheenä?
Perheenä viikon ajan?
Älä sano "yhdessä", sillä emme päätä yhdessä.
Älä sano "päätä yhdessä", ellemme kokkaa tai puhu yhdessä.
- Tai tee mitään. - Ei mitään yhdessä?
- Siinä näet. - "Siinä näet" mitä?
- Harjoittelua. Harjoittelua. - Lopeta nyt.
- "Siinä näet" mitä? - Et edes kuule sitä.
- Harjoittelua, harjoittelua.
- Syö ensin se kana! - En.
- Älä huuda, Will. - Kana? Olen kasvissyöjä!
- Älä huuda tytölle. - Kana on yököttävää!
- Et syö vihanneksia. - Se on yököttävää!
Anteeksi. Voisitko lopettaa? Kuuntele, kulta.
Et edes välitä, syökö hän vihannekset.
- Sokeri tekee yliaktiiviseksi. - Yököttävää!
- Siksi emme käytä sokeria. - Anna minun olla!
Mehän tiedämme, että jos rikomme jotain,
jos kiljumme ja huudamme, saamme tahtomme läpi.
Sen me tiedämme. Tai jos karkaamme!
Loistavaa. Loistavaa.
Aivan loistavaa.
Liv?
Liv-kulta.
Liv!
Tai emme sano mitään, sillä Luoja paratkoon, että me...
Että me kerrankin sanoisimme, mitä tarkoitamme!
Ole vain niin kuin et kuulisikaan.
No, minun on mentävä töihin.
Bea? Auton avaimet. Missä paristo on?
Tarvitsen pariston. Olemme vain ihmisiä. Älä rankaise meitä.
- Meitä kyllästyttää. - Kylläinen? Onko se ruokavalio?
Se tarkoittaa, että emme jaksa. Se on vertaus.
Puhuimme niistä kerran. "Ltkee silmät päästään" -
ei tarkoita silmien putoamista. Vertaus. Kyllästynyt. Ei liity ruokaan.
- Missä se paristo on? - Laatikossani.
- Missä se laatikko on? - Laatikko on minun.
- Käy sitten hakemassa paristo. - Bea?
- Kyllä tämä selviää. - Käy hakemassa Willin paristo.
- "Willin paristo"? - Voitko selittää,
miksi sinun on käytävä töissä joka ilta?
- Tiedät syyn. - Et ole poliisi.
Eikä poliisi ole yövartija.
Etkä sinä. Moni vaimo olisi huolissaan, jos mies ajelisi -
- King's Crossissa joka ilta. - Älä nyt.
Palkatkaa vartija.
Moni vaimo on naimisissa miehensä kanssa,
jos tässä ruvetaan hiuksia halkomaan. Isät, vaimot,
"Willin paristo". Kiitos siitä.
Oikea isä loistaa poissaolollaan.
Kirkasvalolamppusi on hieno, mitä se sitten tekeekin.
Toivottavasti se pitää sinut lämpimänä.
- Sehän oli kevytcapuccino? - Hienoa.
Kiitos.
- Toin levyn. - Minulla on levyjä.
- Tanssia varten. Tykkään tanssia. - Autoissa?
Katon alla, taivasalla, jonkun alla.
Tanssin sylissäsi, mutta se maksaa.
Totta kai.
Saat orgasmin, mutta et tule sisään.
Monen mielestä se ei ole aviorikos.
Tarvitsen miehen
Rakkautta varten
Joka tuntemaan saa
Olen valtias maan
Tuo oli hyvä. Olet tosi hyvä. Olet loistava.
- Ei se mitään. Kaikki hyvin. - Mitä tarkoitat?
Kaikki hyvin.
Hei.
Olen pahoillani.
Tuoksut hajuvedeltä.
- En tiedä, miten. - En minäkään.
- Rakastan sinua. - Onko tuo vastaus?
Se on totuus. Mitä tarvitset? Mitä oikein haluat?
Lhan kuin koputtaisin ikkunaan.
Olet jossain lasin takana, mutta et kuule minua,
vaikka olet vihainen, niin kuin nyt.
Lhan kuin joku jossain kaukana olisi minulle vihainen.
Lasi on parempi kuin jää. Se oli aikaisempi tunnelma.
Ruotsi, jää, masennus, korkeat itsemurhaluvut.
Kaikki tapaamani ihmiset haluavat puhua siitä.
- Tai vapaasta rakkaudesta. - Liv Ullman.
Liv Ullman. Joka muuten on norjalainen.
Mainitsemisen arvoisia ruotsalaisia ei ole.
Siellä ei asu ketään.
Voi ajaa tuntikausia, ennen kuin ohittaa toisen Volvon. Abba.
Totuus on, että se on kurja lista.
Entä englantilaiset? Mikä on teidän antinne? Sarkasmi?
Ja Beatlesit.
- Kaljaveikot. - Kalja on teidän keksintönne.
- Anteeksi vain, tanskalaisten. - Sama asia.
Ei, ei, ei.
Rakastan nauruasi. Rakastan nauruasi.
Haluaisin kerätä kaikki naurusi laatikkoon, kuten Bea,
enkä luovuttaisi avainta kenellekään.
- Minne sinä menet? - Suihkuun.
Tai tappamaan tuon perhanan ketun.
Tule tänne.
- Äiti? - Minä vien. Minä vien sinut.
Äiti vie.
- Ei se mitään. Kyllä se käy. - Minä haluan viedä Bean.
- Mene takaisin nukkumaan. - Äiti vie minut.
Isi vie sinut tänään.
- Kyllä se käy. - Olen jo ylhäällä.
Selvä.
Turvavyö.
- Mikä se on? Onko se levy? - On. Se on levy.
- Onko se sinun? - Ei. On.
Älä sano.
"Älä sano", sehän on hyvä? Loistavaa.
Tein sen! Tein sen! Tein sen!
Katso, näytän uudestaan. Valmis?
Paul! Oletko valmis? Oletko valmis?
Ja nyt...
Kulta, olet vielä märkä. Valut vettä.
- Keltainen pyyhe. - Ei se ole keltainen. Vai onko?
Keltaiset kirjailut.
- Sinun on kuivattava itsesi. - Käytin hiustenkuivaajaa.
Käykö tämä villapaita?
Se on kuin pyyhe. Käykö väri?
Se on hyvä väri ja ihan kuin pyyhe.
Sitten sinua palelee.
Jos palelee, käytän pyyhettä.
Katso noita kavereita. He ovat huikeita.
- Haluan oppitunnin. - No niin.
Äiti, oletko kunnossa? Oletko kunnossa?
- Olet likomärkä. - Anteeksi?
- Haluaisimme lahjoittaa pyyhkeen. - Ei tarvitse. Kiitos.
- Lhan oikeasti. Inhoamme tätä. - Inhoamme sitä pyyhettä.
- Kyllä. Inhoamme sitä. - Se etsii uutta kotia.
- Kiitos. - Inhoamme sitä pyyhettä.
Tulehan, kulta.
Tuo oli hyvä. Kannattaisi liittyä sirkukseen.
- Täällä on kylmä. - Niin, vähäsen.
- Miksi avaat ikkunan? - Tulee raitista ilmaa.
- Miksi? - Hajuvetesi on aika vahvaa.
- Se on minun työtäni. - Minulla on sinulle lahja.
Korvaus levystä, kahveista... Luulen, että se on hyvää.
Vaimoni käyttää sitä. Sanoo sitä hyväksi.
Tämä on hanurista.
Kuka haluaa olla tytön kanssa, joka tuoksuu vaimolta?
Ei, ei. En sanonut, että haluan olla tytön kanssa.
Luuletko, että haluan tuoksua tältä?
Luuletko, että haluan pitää pöksyjä, joissa on vain naru?
- En sanonut... - Miehet ovat uskomattomia!
Kiitokset.
Eli mitä? Haluat siivota tämän paikan, sekö on suunnitelma?
Ei ihan.
Jos teet työtä luonnon kanssa, miksi olet sitä vastaan?
Ensinnäkään en ole. Ja toiseksi, en tosiaan ole.
- Se kettu puutarhassasi. - Mitä siitä?
Elämässäsi on yksi villi asia, ja tulet hulluksi.
Teet koko maailmasta puiston.
- Emme me sitä tee. - Disneylandin. Paljon kukkia.
Hassu juttu, sillä teemme juuri päinvastoin.
Siivotkaa vain, sillä me muutamme toiselle kujalle -
- ja otamme ketut mukaan. - Hyvä.
Lhmissydän on sellainen.
Maailma on sellainen. On valo ja pimeys.
Totuus tulee lasten ja huorien suusta. Niinkö?
Lhmissydän on sellainen? Ja maailma?
Potaskaa. Puhut potaskaa.
- Joudun laskuttamaan. - Täh?
Minun on laskutettava sinua. Menit rajan yli.
- Mitä tarkoitat? - Jos höpisemme, se on ilmaista.
Pääsen lämmittelemään, tarjoan kahvit. Vaihtokauppa.
- Jos käytät minua, se on bisnestä. - Miten käytin sinua?
Miehet käyttävät minua, saan 50 puntaa.
En tosiaan anna sinulle 50 puntaa.
- 50 puntaa! - Enkä anna.
- 50 puntaa! - Ei.
Helvetti!
- Hän on kuin apina. - Soitan poliisille.
Mitä? Ja sanot mitä?
Sanon, että joku mies murtautuu rakennukseeni.
Ei se ole mies, vaan poika.
Minulla on erityinen koodi.
- Neljä, kolme... Nimi on Hoff... - Ei poliisia.
Olen Hoff... Hoffman on liikekumppani.
Missäkö olen? Autossani! Näen hänet!
Olen... Neljä...
Hei!
Tule tänne!
Hemmetin hemmetti.
Nyt häivyttiin.
- Entä Miro? - Mitä Mirosta?
- Mitä kädellesi tapahtui? - Unohdin avaimet.
Sinusta vuotaa verta.
Ei.
En minä kaatunut.
Mikset sinä voi? Olet ompelija.
OMPELUPALVELU - AMIRA
Isi! Isi!
- Isi! - Olen liian vanha jahtaamaan konnia.
- Isi, isi. - Kaikki hyvin. Hei.
- Mitä sinä itket? - Isi.
Missä hitossa olet ollut? Olimme huolissamme.
Miksi äiti itkee? Mikset ole sängyssä?
Olisin voinut saada hänet.
Melkein sain hänet.
Poliisia ei kiinnostanut, joten seurasin häntä.
- Luulin, että... Hän on poika. - Olimme tosi...
Mitä poliisi teki autolleni?
Poliisi? He viipyivät täällä puolisen minuuttia.
Mitä oikein puhut?
Joku varasti minun autoni?
- Laukku on siellä. Lompakko. - Voi jessus, Will.
- Avaimet. - Jätitkö auton auki?
Jätin. Ajoin takaa rosvoa.
Näitkö sen pojan?
En oikeastaan.
Kaikki hyvin.
Tulee mieleen, kun tapasin sinut.
Ajelit ympäriinsä. Yritit nukuttaa tyttöä.
Olit yöpuvussa.
Muistatko?
Olit kaunis.
Poika olisi voinut puukottaa. Entä jos olisit joutunut käsikähmään?
En tiedä.
Tuskin hän enää tulee takaisin. Kaikki on nyt ohi.
Zoran, katso.
Ei pöllömpi.
Näitkö sen?
- Näitkö sen? En kaatunut. - Kyllä. Kiva.
Olet väärässä paikassa.
Soitin aikaisemmin siitä takista.
Aivan.
Tämä on outoa. Et varmaankaan muista.
Törmäsimme toisiimme hiljattain urheilukeskuksessa.
- Annoin sinulle pyyhkeen. - Aivan.
Takkini on revennyt.
En osaa korjata sitä. Tai osaan, mutta...
Repeämä on... En tiedä... Sitä ei kannata korjata.
Eikö? Lempitakkini. Olisi kurjaa heittää se pois.
Voin yrittää. Tule perjantaina.
Hienoa. Perjantaina. Hyvä. Nähdään perjantaina.
Perjantaina.
Hetkinen! Hetkinen!
Lompakkosi. Se oli taskussa.
Kiitos. Se on uusi.
Kadotin jo yhden tällä viikolla. Kiitos. Minä...
Olin epäkohtelias. Anteeksi. Tämä kaupunki tekee sen.
Näkee ihmisen yhdessä paikassa ja sitten toisessa. Alkaa heti...
Toki.
- Minun on mentävä. - Hyvä on.
Osaatko... Jos tuon puvun, voiko...
Olen hieman laihtunut. Jos tuon sen vaikka huomenna?
Olen poissa huomenna.
- No, perjantaina sitten? - Selvä.
Selvä.
Kiitos tästä.
Hän nukkuu.
Se on ihme.
- Uskomatonta. - Loistavaa.
Kokeiletko pukuja?
- Mikään ei oikein istu. - Näyttää hyvältä.
Saanko sanoa, että Rosemary sanoo?
- Ilman muuta. Mitä hän sanoo? - Hän sanoo...
Juttu on niin...
Bea tarvitsee. Sanon: "Olen tässä." Hän tarvitsee. Sanon: "Olen tässä."
En sano, että palaan töihin huomenna,
mutta mietin töihin paluuta.
Hyvä.
Ja alan ajatella sinua.
Meitä.
Bea voi tulla mukaani joskus.
Hän voi kaivaa ja tulla likaiseksi.
Se olisi kivaa, mutta sinulla on hommia eikä...
Ja? Anna tulla.
Eikä hän ole minun tyttäreni.
Ja juuri nyt hän on niin... Hän on...
Et voi luottaa, että pidän hänestä huolta.
Jos mittaisit, miten kaukana olemme siitä,
missä meidän kahden pitäisi olla, onko se pitkä matka?
Mielestäni et voi kysyä sellaista.
Puku päällä puhut kuin liikemies.
Välimatka tuntuu pitkältä juuri nyt.
Kunpa voisimme unohtaa loukkaukset, pyyhkiä pois pahan mielen -
ja aloittaa alusta.
Mistä saakka?
Muistan, että puraisit minua.
Olit vihainen ja puraisit. En muista syytä.
En minäkään, mutta muistan, että puraisin.
Puraisit ihan oikeasti.
Ajattelin, että olimme läheiset toisillemme.
Me olimmekin.
Pelkkä puraisu ei riitä.
Ei se näkymätön ole, mutta...
Ällistyttävää.
Hämmästyttävää. Hienoa.
- Laitanko tämän päälleni? - Kyllä.
- Onko jossain...? - Poikani huone on tuossa.
- Onko hän kotona? - Ei, ei. Hän on koulussa.
Opiskeleeko poikasi arkkitehdiksi?
Ei, hän on vasta 15. Se on koulutehtävä.
Minä olen jonkinlainen arkkitehti.
Kumma juttu. Tuo poikasi koulutehtävä.
Käytämme samoja figuureja. Ne ovat mittakaavassa.
Ne tulevat Japanista. Vaikea löytää Lontoosta.
Hän on varmaan saanut ne koulusta.
Housut.
Onko sinulla lapsia?
- Olit pienen tytön kanssa. - Tyttäreni.
Muistan hänet.
Tämä vie ainakin viikon.
- Vuori on poistettava. - Kyllä se käy.
Kirjoitan takista laskun.
- Laitanko aiheeksi "korjaustyö"? - Kyllä.
Mikä tämä on?
Harjoitusnäppäimistö.
Tänne ei mahdu pianoa.
Voisit soittaa elektronista keyboardia.
Tämä kelpaa kyllä. Käytän mielikuvitusta.
Tiedäthän.
Täällä ei kannata pitää meteliä.
Voisit käyttää korvakuulokkeita.
Asia ei ollenkaan kuulu minulle.
Meikäläiset, minun maastani tulevat, me...
Olen Bosniasta. Meistä on vaarallista, jos ei pysty kuulemaan.
Jos poikaasi kiinnostaa, hän voi tulla käymään työpaikallani.
Lhan katselemaan. Olemme lähellä, King's Crossissa.
Voin kertoa hänelle.
Onko nimesi Will Frances?
Hänestä ei tule Willin tytärtä.
Toivoisitko, että Bea olisi Willin tytär? Siitäkö on kyse?
Toivon, että hän olisi.
Ehkä voisimme silloin olla onnelliset.
En halua olla kylmä. En halua olla surullinen.
En halua enää olla hänelle vihainen.
- Minulla on kirkasvalolamppu. - Millainen lamppu?
Masennukseen, lääkärin määräämä. Istun sen edessä tuntikausia.
Sen on määrä estää minua masentumasta.
Kerro minulle, miten haluaisit Willin muuttuvan.
Että hän näkisi minut.
- Sokeria? - Ei kiitos.
Luulen, että haluat sokeria.
Selvä.
Oletko sinä onneton?
Miksi sanot niin?
Näytät olevan, kun tulet tänne. En tiedä.
Olen tarpeeksi onnellinen.
"Tarpeeksi onnellinen"? Hyvin englantilaista.
Onnellisin päivä taisi tosiaan olla,
kun Bea syntyi.
Ja joskus mietin...
Ajattelen joskus, että Beaa rangaistiin,
koska jätin mieheni ja lähdin Ruotsista.
Sitten tapasin Willin, ja hän oli kiltti.
Olimme onnelliset. Me todella olimme.
Mutta sitten työnsin hänet pois. En tiedä syytä.
Työnsin vain hänet luotani.
Tämä kuulostaa tosi tyhmältä. Unohdin paidan.
Minun piti tuoda sinulle paita malliksi,
mutta unohdin sen.
- Ei se mitään. - Käynkö hakemassa sen?
Voin käydä hakemassa sen nyt.
- Siihen menee pari sekuntia. - Selvä.
Tai ehkä sitten, kun tulet hakemaan pukua?
Se ei ole hyvä aika.
Siis ilman paitaa?
Niin. Mutta siinähän ei ole mitään järkeä.
Menen supermarkettiin -
- ja sitten töihin. - Aivan.
- Miten tuot ostokset kotiin? - Bussilla.
Minulla on autona melkein bussi.
Autoni varastettiin, joten ajan firman pakulla.
Se on sähköauto. Pääsisit nopeammin kävellen.
Jalankulkijat ohittavat meidät. Suostu.
Mikä on pahinta, mitä voi tapahtua?
- Hyvä on. - Selvä.
- Kerro pojastasi. - Mirsadesta?
Mirsade.
Hän vihaa nimeään.
Se nimi oli Sarajevoa varten, ei Lontoota.
Nyt hänen nimensä on Miro.
Minusta hänen pitäisi pitää nimestään.
Minun maassani nimet ovat kuin lippuja.
Nimen vuoksi voi elää tai kuolla.
Mirsade on muslimin nimi.
Nimen pitäisi olla serbialainen hänen isänsä vuoksi.
Osaan joskus pitää pääni.
- Mitä? - Pitää pääni joskus.
Se nimi pelasti hänen henkensä.
Kun olimme tulossa pois Sarajevosta,
pääsimme Punaisen ristin avulla pois piiritetystä kaupungista.
Serbivartijat pysäyttivät meidät eräässä tarkastuspisteessä.
Ja he ottivat hänet. Veivät poikani -
ja kysyivät, mikä hänen nimensä on.
Hän sanoi: "Mirsade. Nimeni on Mirsade." Antoi musliminimensä.
Jos hän olisi maininnut sukunimensä Simic,
he olisivat voineet pidättää hänet petturin poikana.
En usko, että hän on sen jälkeen kertaakaan...
Hän joutuu vaikeuksiin. Se on oma tarinansa.
En voi puhua piirityksestä supermarketissa.
Meille murtauduttiin.
Parikin kertaa, toimistoon.
Jotain menee rikki.
En puhu pelkästään ikkunoista.
Kaikki rikkominen ei ole pahasta. Tabujakin voidaan rikkoa.
Ennen kuin ikkuna korjataan, ehkä pitäisi hajottaa lisää.
Teen sitä työkseni. Siivoan jälkiä.
Rakennusten välissä on sotkua, me tulemme paikalle.
Laitamme sinne jotain vihreää somisteeksi.
Huulipuna.
Sievää.
Se on kiertoilmaisu sille,
että voisin luultavasti piirtää huultesi kaaren ulkomuistista.
- Mitä mietit? - Mietin, että...
Se oli kiertoilmaisu sille, että olet naimisissa. Tiedän sen.
Ja mietin, että bosnialaismies sanoisi vähemmän,
mutta haluaisi enemmän.
He puhuvat mielellään. Rakastavat puhumista, usko pois.
Puhuminen on heistä politiikkaa. Naiset eivät ole puhetta.
Murska-arvostelu.
En tarkoittanut sitä pahalla.
Hän pettyy, mutta ei se mitään.
- Paul, oletko sinä isä? - Olen. Rakastan lapsia.
Vien poikia krikettiin.
Yhden ystävän piti kurittaa lapsiaan. Äitisi tuli.
Isi ei pääse.
- Mutta teemme näin. - Ei. Miksei isi pääse?
Ei se mitään. Hänellä on töitä.
- Hän ei ehdi ajoissa. - Hän ei tule ikinä.
Meillä on video. Video, video, video.
Bea!
- Tuo alastulo on oikein hyvä. - Tiedän. Sinä huomasit.
- Uudestaan, uudestaan. - Uudestaan?
- Mitä tuumit? Eikö hän ole loistava? - Loistava.
Sekin on hyvä, että kaukosäätimessä on taas paristot.
On mysteeri,
miten paristot löytävät takaisin kotiin, kun tarvitsemme niitä.
Iso mysteeri.
Aivan. Kaunista. Lhastuttavaa. Tule, Liv.
Toinen mysteeri: Miten kuvasit videon ja olit kuvassa samanaikaisesti?
Paul käytti kameraa.
- Paul? - Bean valmentaja.
Olet tavannut hänet sata kertaa.
- Paul tykkää äidistä. - Ei, Paul tykkää Beasta.
Hämmästyttävää!
Mutta tykkääkö Paul minusta?
Jos voisit tehdä nyt mitä tahansa, mitä se olisi?
- Minulla on töitä. Minun on mentävä. - Älä nyt.
- Mitä tahansa. En tiedä. - Sano nyt.
Muuttaisin kaiken tähän asti tapahtuneen?
En poikaani. Kaiken muun.
En pysty antamaan sitä sinulle.
Et kysynyt, mitä sinä voisit tehdä.
Sanoit, mitä minä tekisin. Et, mitä sinä.
Mitä minä voisin tehdä?
Miksi? Miksi? En käsitä.
En minäkään.
Jos minulla olisi taikasauva, en tiedä...
Houkuttelisin poikani kanssani Sarajevoon.
Alkaisin uuden elämän?
Entä sinä? Jos voisit tehdä mitä vain, mitä se olisi?
- Olen pahoillani. - Anna anteeksi.
Hei.
Joko heräät?
- Tein burekia. - Tunnen tuoksun.
Se on kuumaa. Varovasti.
Sinä olet iloinen.
Mitä outoa siinä on?
Laita TV auki. Se saattaa olla uutisissa.
Et ole niin iso, ettenkö voisi istua päällesi.
Meidän pitäisi käydä kesällä kotona Sarajevossa. Pitäisit siitä.
Tanja sanoo, että lentoja saa parilla punnalla.
Ehkä.
Isoäitisi itkisi viikkokaupalla.
Hienoa.
Mikä tämä on?
- Unohdin. Laitoin sen huoneeseesi. - Mistä sait sen?
Asiakkaalta. Korjasin hänen takkinsa. Hän on arkkitehti.
Hän sanoi, että voisit tulla käymään hänen työpaikallaan.
Mikä hätänä?
Minun on mentävä. Mitä sanoit hänelle?
Mitä tarkoitat?
- Kävikö hän minun huoneessani? - Ei. Kokeili vain housuja.
Miksi ihmisten on mentävä minun huoneeseeni?
Hän on hyvä ihminen.
Hän on hyvä mies. Hän yritti vain auttaa.
Sinusta kaikki ovat hyviä. Kukaan ei ole!
Mitä sinä...
- Mikä hätänä? - Olen kusessa!
- Hän vei läppärin takaisin. - Siis mitä?
- Hän vei läppärin takaisin. - Mikä sotku.
Hän sanoo, että he ovat ystäviä.
Sama kuin sanoisi: "Poikani teki sen. Pistäkää kiven sisään."
Hän sanoo puhuvansa miehelle ja tekevänsä jonkin sopimuksen.
Isä. Isä.
- Will. - Mitä?
Joku nainen kysyy sinua!
- Mitä? - Joku nainen kysyy sinua!
Hyvä on.
- Oletko kunnossa? - Mitä haluat minusta?
- En mitään. - Sillä ei kenenkään...
- En halua mitään. ...elämään kävellä noin vain.
Ei koputeta ovelle eikä suudella.
- Et saa tehdä noin! - Tiedän sen. Mitä?
- Mikä hätänä? - Käytätkö minua loukataksesi toista?
- Tarkoitatko Liviä? - Lupaa minulle!
- Sitä viimeksi haluan. - Lupaa minulle!
Lupaa mitä?
Lupaanko, että en flirttaile?
- Tiedän, mitä se on. - En usko sinua.
Eikä tämä ole...
En voi puhua enää.
Haluan mennä jonnekin, mutta en puhumaan.
En puhumaan.
Minulla on ystävä, joka käy töissä. Ehkä hän lainaa kotiaan.
- Se on tässä lähellä. - Soita hänelle.
- Se ei ole hotelli eikä palatsi. - Soita hänelle.
Mikä hänen numeronsa on?
- Kyllä, kiitos. - Koska saan tulla kotiin?
Vaatteet vaatteideni alla eivät ole...
Halusin, että ne olisivat silkistä.
Annan itseni sinulle, ja haluan, että se on jonkin arvoista.
Tule tänne.
- Hei. - Hei.
Eka kerta, kun tapaan jonkun, jonka sängyssä jo olen.
Olen Will. Kiitos, että...
Minä olen Tanja. On hyvä, että sängyssäni on mies.
Toivottavasti se on tarttuvaa.
Otan vain...
"'Älä tapa poikaa, ' sanoi Benoit urhea."
"Mutta Dai vastasi: 'Miks ei?"'
"Tulen Wightin saarelta. Siellä syödään poikia."
"Vaan Dain sydän oli piilossa. Hän piti sitä purkissa."
"Hän purkin vuosiks kadotti. Sen löysi autostaan."
Hyvin luettu.
Ei se ole lukemista, osaan sen ulkoa kuin vettä valaen.
- Siinä on vertaus. - Missä?
"Osata kuin vettä valaen."
"'Anteeksi anna, unohda ja nauti hilloa,' purkki sanaili."
"Dai hilloa maistoi ja asiaa mietti, ja vihdoin tajusi."
"Sä kotiin mee, ole kiltti ain, ei helppoa se lain."
"Tarina tää on opettavainen."
"On hillo sormet tahmaavainen!"
- Hyvin tehty. - Tahmahilloa.
No niin, kultamuru.
Sinun ja pupun on aika käydä nukkumaan.
Jos olet apina, ole nokkela apina.
Jos joku kysyy sinulta, et tiedä mitään -
et ole nähnyt mitään -
et ole kuullut mitään.
- En ole apina. - Et niin.
Äitisi on muslimikoira. Ne lörpöttelevät.
Oletko veljeni poika vai äitisi poika?
Otamme selvää.
Älä tule autopesulaan -
älä kotiimme...
Jos poliisi saa tietää, joudumme kaikki vankilaan...
Vauhtia!
Olet varas. Tapan sinut!
Anna mennä, hammas hampaasta.
Jätä poikani rauhaan!
Ei ihmekään, että veljeni nai toista.
- En halua sinua tähän taloon! - Mitä väliä.
- Menikö jakeluun? - Meni.
Mirsade.
- Miksi et palauttanut sitä? - Palautan kyllä.
Vien sen takaisin.
En käsitä. Hänhän tietää?
Miksei hän kerro poliisille?
En käsitä.
Will.
Niin.
- Tule katsomaan tätä. - Mitä?
Tule katsomaan.
Se jätettiin tähän.
Avaimet ovat sisällä.
- Mitä tuo tarkoittaa? - En tiedä.
Onko sinulla meneillään jotain?
En tiedä.
Minulla on. Erika.
Erika antoi minulle anteeksi, joten...
Ei tästä vielä osaa sanoa, mutta tiedäthän...
Ollaan käyty kahvilla.
- Se on hienoa. - Niin.
Mennäänkö jonnekin? Ajetaanko jonnekin nyt?
Minne tahansa?
Älä sano, että sinulla on jokin juttu.
Minusta on tulossa uskollinen. Älä sinä nyt lopeta.
- Ei ole kyse mistään jutusta. - On aina kyse jutusta.
Hemmetin hemmetti.
Minulla on... Ja niin on sinullakin.
Minne luulet olevasi menossa?
Käy tarakalle.
- Myöhästyn koulusta. - Aivan.
Parisen vuotta. Käy taakse.
Olet pahoissa vaikeuksissa.
Laita kypärä päähän, niin sinua ei tunneta.
Äläkä puukota minua, kun ohjaan, tai putoat kyydistä.
Kaikki jahtaavat todisteita, sormenjälkiä, DNA: Ta.
Minä vain katson taloa ja tiedän, että se olit sinä. Tiedän sen.
Joku tienaa sillä hyvin, mutta sinä et.
Mitä saat? Pari puntaa? Lenkkarit?
Olet se, joka tekee hanttihommat ystäväporukassasi, keitä lienevätkin.
Tiedän, keitä he ovat. Eivät ystäviäsi.
Kuinka kauan olemme täällä?
Lhana paikka.
Lontoota pitäisi kallistaa,
ja antaa parin miljoonan ihmisen pudota kyydistä.
Ilma ei riitä.
Sellissä ei ole ilmaa.
Ei ollenkaan.
Ja sinne sinä menet, ei epäilystäkään.
Se on sääli.
Kumpi meistä valehtelee eniten?
Mistä asiasta?
Se ei ole oikea kysymys.
Kumpi valehtelee itselleen eniten?
- Mistä? - Tästä.
Minä en valehtele.
Minulla on valokuvia.
- Mitä valokuvia? - Meistä.
Ne ovat raskauttavia. Onko se oikea sana?
En tiedä, onko se oikea sana,
ennen kuin tiedän, mistä puhut.
Kesti hetken, ennen kuin se takkijuttu selvisi.
Ilmestyit yhtäkkiä ovelleni.
Olit seurannut poikaani.
Tunnet äidit. He tekevät mitä vain suojellakseen lapsiaan.
Miksi otit valokuvia? Silloinko, kun ystäväsi tuli takaisin?
- Miksi tekisit niin? - Miksi sinä tekisit näin?
Viet toiselta sydämen, se on rikos. Ja mitä sitten?
- Soitatko poliisille? - En.
En tiedä. En.
Tiedätkö, koska...
Tiedätkö, koska joku on viimeksi koskettanut minua?
Minun olisi pitänyt kertoa. Olisi pitänyt sanoa jotain.
Se ei ollut suunniteltua. Se johtui sinusta. Se on totuus.
Minun on päästävä pois.
Entä sitten? Minkä takia sinä menit kanssani sänkyyn? Valokuvanko?
Se on härskiä.
Vesi on kylmää.
Mutta entä... Siinä ei ole järkeä.
Entä tänään? Nyt?
Valhe... Juuri niin. Olen sellainen. Minä valehtelen.
Emmekö voi vetää viivaa ja sanoa, ettemme enää valehtele?
Minun on pyydettävä sinua valehtelemaan. Jatkamaan valhetta.
Pyydän, että et ilmianna poikaani.
Sitäkö tämä on? Lahjus?
Jos niin haluat.
En puhu sinulle.
Jepet olivat teillä.
Yrittävät kuulemma saada isäni kiinni.
Sinun ei pitäisi olla täällä.
Mitä jos sinua seurattiin? Mitä sitten?
Niin? Eihän täällä ole mitään löydettävää?
He olivat autopesulassakin,
kehuivat muka löytäneensä jotain. Niillä ei ole mitään.
Usko minua, ei mitään.
Zoran! Minun läppärini! He löytävät läppärini!
- Ylhäällä! - Tulkaa.
- Menkää toiseen päähän! - Tänne!
Tänne!
Älkää!
Ne paskiaiset menevät Eastern Avenuelle!
Eastern Avenue! Ne tulevat!
Ylempi polku!
Miro!
- Pysäytä se! Pysäytä se! - Miro, Miro!
Saatiin toinen niistä! Pysäytä se!
Olen pahoillani.
Kyllä sinä pärjäät.
Näytä äidille, että hän saa tehdä omaa työtään, ja me omamme.
Joo.
Wei Ping, voisitko...
Ysin on mentävä vasemmalle.
Siirrä sitä takaisin.
- Enemmän vasemmalle. - Vieläkin kauemmas.
Lhan loppuun asti.
Ainakin metrin verran vasemmalle.
Pysäyttäkää siihen.
- Väärä malli. Yhdeksikkö. - Ei malli ole väärä.
- Kauemmas! - Will?
- Niin? - Tässä on pari kollegaa.
Tässä ovat Erin ja Lorna. Tässä hra Francis.
Tervehdys.
Kaikki murtoon liittyvä on selvitetty.
DNA sopi, ja saimme takaisin suurimman osan tavaroista.
Sandy sanoi, että se oli nuori poika.
15-vuotias. Hän ei ole ensikertalainen.
- Tämä on viimeinen varoitus. - Hän joutuu vankilaan.
Jos hänet tuomitaan, niin joutuu. Hän menee nuorisovankilaan.
Onko tämä sinun koneesi, Will?
- Siellä on sinun tiedostosi. - Sitten se varmasti on. Hienoa.
Joudumme pitämään sen,
kunnes juttu tulee oikeuteen.
Bea, ei!
- Wei Ping, voisitko... - Bea!
Olen kunnossa. Kaikki on hyvin.
Kulta, pysyttele Wei Pingin luona.
Emme riemuitse tästä voitosta. Vai mitä, tytöt?
Näin on.
Hän on pelkkä poikanen, joka teki likaisen työn.
Emme saa aikuisia syytteeseen. He ovat ne oikeat konnat.
Ei tämä riemastuta.
Te saatte olla sitä mieltä.
Meistä se on ihan päinvastoin.
Tietysti. Ymmärretään.
Meille tämä on ollut kuin piiritys.
Meidät oli piiritetty.
Ja vieläkin pahempaa. Viattomat ovat saaneet syyt...
Siivoojat. Se on tosi noloa.
Me tunnemme sen pojan.
Hänessä ei ole mitään vikaa.
Ei mitään? Hän on varas. Se hänessä on vikana.
- Epäilemättä. - Se juttu siitä oikeudesta.
- Ei se ole oikeus. - Sovitteluoikeus, aivan.
Jos me suostumme tapaamaan pojan...
Mikä se on? Selitä. Se Camdenin juttu.
Poika kävelee ulos. Hurraa.
Ei se ole oikeus. Lorna ja minä toimimme nuorisorikollisten parissa.
Rohkaisemme heitä kohtaamaan uhrinsa.
Menemme siis oikeuteen, suostumme tapaamaan. Ei oikeuteen.
- Anteeksi. Oli mikä oli. - Aivan.
- Ehkä hän ei joudu vankilaan. - Aivan. Niin.
Laki mättää.
Hän on poika. Ei hän tarvitse vankilaa.
Hän on bosnialainen poika,
jonka äiti... He ovat pakolaisia, ja äiti on ihan romuna.
Hra Francis, mitä tuumit? Olet ollut hiljaa.
Haluan tämän asian pois päiväjärjestyksestä.
- Bea! Bea! - Pian!
- Soittakaa ambulanssi! - Voi luoja.
- Soittakaa ambulanssi! - Anteeksi!
- Uskomatonta! - Älkää liikuttako häntä.
- Liikkuuko hän? - Kaikki hyvin. Olen tässä.
Älä yritä liikkua. Nyt kävi pahasti.
Älä yritä liikkua. Olen pahoillani. Olen pahoillani.
Hei, kulta.
Pohjeluu on poikki. Kahdesta kohtaa.
Se pitää korjata naulaamalla.
Se lääkäri sanoi... Mitä hän sanoikaan?
Että olen tolpillani tuota pikaa.
Siitä on röntgenkuva.
- Jos haluat nähdä. - Ilman muuta.
- Anteeksi. - Älä ole pahoillasi. Minä olen.
Minä kaikkein eniten.
- Isi itki. - Enpäs itkenyt.
Nauroin naaman väärällä puolella.
- Sattuuko siihen? - Sattui.
Me saimme kipulääkettä. Bea sai kaksi, isi neljä.
- Ethän saanut. - Äiti jää tänne.
Ja toin kaiken. Toin Stuffyn.
Tämä sairaala on outo. Täällä ei ymmärretä värejä.
- Meille tarjottiin keltaista huonetta. - Minulla on asiaa äidille.
- Äiti on tässä. - Kahdenkeskistä asiaa.
Will.
Selvä.
Neljä uutta viestiä.
Hei, Will. Amira tässä. Minun on nähtävä sinut. Soita. Kiitos.
Hei, Will. Amira tässä.
Olen pahoillani.
Lhan ensiksi -
haluan antaa sinulle tämän,
eli kaikki kuvat.
Kunpa häntä ei olisi otettu kiinni. Kunpa en olisi loukannut sinua.
- Lhan totta. - Auta minua ja häntä.
En voi.
Se tapaaminen Miron ja poliisin kanssa...
- En voi. - Jos tulisit, se...
Hän joutuu vankilaan.
Hän suostui siihen. Jos autat häntä, hän lähtee kanssani Sarajevoon.
Hän sanoo vain, että on pahoillaan.
Lupaan sinulle.
Olet hyvä ihminen. Tunnen sinut.
- Älä tee noin. Älä tee. - Ole kiltti.
- Älä tee noin. - Ole kiltti.
En voi. En voi tehdä, mitä haluat. Kuinka voisin?
Jos tapaan poikasi, tulee ilmi, että tunnen sinut. Ja se, miten.
- Auta minua. - En voi auttaa sinua.
En voi.
- Ole kiltti. Ole kiltti. - En voi. Olen pahoillani.
Kuule, minä yritin jo saada hänet pois pinteestä.
Heillä on liikaa todisteita.
- Ole kiltti. - En voi. En voi.
- Ole kiltti. Pyydän sinua. - En voi.
- Pyydän sinua. - Amira, älä.
Pyydän sinua, ole kiltti.
- En voi, kulta. En voi. - Auta.
Auta.
Olin päättänyt olla moittimatta sinua,
ja tiedän, ettei se ollut sinun syysi. Tiedän sen nyt.
Olen pahoillani. Olen pahoillani.
Minun pitää pyytää anteeksi.
Olen etsinyt rakkautta. Muualta.
Luulin ehkä löytäneeni sen.
Löysitkö?
Taisin menettää rakkauden, joka minulla oli.
Elämäni rakkauden.
Menetinkö?
Minun on kerrottava kaikki. Kaikki, mitä olen tehnyt.
- Luulin, että menet. - En voi.
Makasin hänen kanssaan.
Sen kertominen oli tarpeeksi vaikeaa eilen.
Ilman, että sen joutuu sanomaan julkisesti,
ja loukkaamaan sinua toisen kerran.
Kun jokin tekee näin kipeää, se ei voi loukata kahdesti.
Katselin sinua -
ja mietin, milloin viimeksi näin sinut.
En edes osaa olla rehellinen.
Ehkä siksi pidän vertauksista.
Sillä haluan sanoa,
että sinulla ja Bealla on ympyrä, jossa en ole sisällä.
Mutta se on tekosyy, sillä minussa on puoli,
hyvin pimeä puoli,
joka näkee sen ympyrän häkkinä.
- Kiitos. - Will.
- Tämä on hienoa. - Hyvä.
Kiitos. Tämä on hienoa.
Tiedättehän tämän tarkoituksen.
Käykää sisään, niin aloitamme.
Olen pahoillani. Tämä on erehdys.
- Erehdys? - Niin.
Tämä poika ei ole se varas.
Tunnen hänet ja hänen äitinsä.
- Mitä tarkoitat sillä? - He tulivat toimistolle.
- Miten niin tulivat?
Kuulit heidän nimensä, etkä sanonut tuntevasi.
En muista, että olisit sanonut nimen Simic.
Et todellakaan sanonut. Amira ja minä tunnemme toisemme.
Itse asiassa hyvin.
Ja Miro on kiinnostunut arkkitehtuurista.
- Rva Simic? - Niin on.
Ei. Haluan totuuden siitä, tunnetteko te ja hra...
- Francis. ...Francis toisenne?
Hra Francis on...
Olen tehnyt hänelle töitä, korjannut pukua.
Asia on niin, että...
Amira on hienotunteinen.
Mitä tarkoitatte sillä?
Amira on hienotunteinen suhteemme laadusta.
Se oli sopimaton,
ja hän haluaa säästää minut nololta tilanteelta.
Nololta tilanteelta minulle ja perheelleni.
Ja siksi hän ei sano...
Siksi hän ei sano käyneensä toimistolla Miron kanssa.
Muistan sen päivän. Viimeisen murtautumisen päivä.
Miro satutti kätensä, ja siitä varmaankin...
Se aiheutti koko DNA-sekaannuksen.
- Hra... - Hoffman.
Tiedättekö te jotain tästä?
En. En voi sanoa tietäväni.
Onko meidän uskottava tähän?
Ltse asiassa tapasin heidät molemmat toimistolla.
Kyllä.
Sidoin pojan käden.
Niin.
Mitä? Hetkinen nyt.
Saimme takaisin tietokoneen, joka oli varastettu teiltä.
Niin. Lainasin sen...
Lainasin sen rva Simicille, kun olimme yhdessä.
Hän valokuvaa, ja näytin, kuinka kuvat voi tallentaa,
mitä tehdä niille ja miten poistaa niitä.
Olin ihan unohtanut. Minä...
Olin ihan sekaisin.
Anteeksi.
Olen hyvin pahoillani.
Sinun ansiostasi poika sai takaisin elämänsä.
Pysäytä auto.
Mitä? Liv? Mitä sinä teet?
Sinä sitten et käsitä.
- Mitä? - Luoja!
Mennään vain kotiin.
Mennään kotiin. Mitään ei tapahtunut.
- Liv. - Painu Bosniaan.
- En kuule sinua. - Mene!
- Tule takaisin autoon. - Ala painua. Mene!
Miksi etsit rakkautta? Kysy itseltäsi. Miksi?
Mikset etsinyt minua?
Tule takaisin autoon.
En. En halua sinua kotiin!
En halua sinua kotiin!
Luojan tähden...
Sinä teet minut...
Mene sitten kanssani naimisiin!
En halua miestä! Haluan nukkua yöni hyvin!
- Ei. Tule vaimokseni. - En.
- Tule vaimokseni. Haluan sinut. - Ei!
- Voita minut takaisin. - Miten?
- En tiedä. - Miten? Mitä minä teen?
- En tiedä. - Teen mitä vain.
Olen ollut oikea idiootti. Sano, mitä minun pitää tehdä.
En tiedä.
Rakastan sinua.
Minä rakastan sinua.
Olen pahoillani, olen pahoillani.
Mirsade.
- Emme ole tavanneet. Olen Will. - Hei.
Olette siis menossa Sarajevoon. Halusit sanoa jotain.
- Halusin vain pyytää anteeksi. - Odota.
Sandy? Onko sinulla hetki aikaa?
Halusin vain pyytää anteeksi ja kiittää sinua siitä, mitä teit.
Annoit minulle toisen mahdollisuuden.
Kiitos, kun kävit. Kiitos.
Tässä on äidin korjaamia juttuja.
Sano hänelle... Kiitä häntä siitä, että hän korjasi juttuja.
Luulin, että äitisikin tulisi.
Hän oli tulossa, mutta jäi pakkaamaan.
Niinpä.
Kiitos.
Ymmärrätkö sinä...
- En ymmärrä tätä. - Siitä puuttuu jotain.
- Näyttää kivalta. - En ymmärrä.
Minulla on teknofobia. En mitenkään...
SLUT